![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhAevy6INI2Li0e_h_4d5uXpVDPMQiWy0ipm5QqwsewPcVwtxCGV1AZVSKNyBY8YJQ0YN4bfTIlkCaTMSpazhueqVdn1JlLZOaEjoC_vW3UtB59raUanS32l266oeWTFkB1G8LhxUozn6T5/s1600/blogiiiin.jpg)
Ja Triathlonin viemään Hannelta: Miun "etävalmentaja"...:) Päivillä
on mukava, aikuisen naisen kirjoittama treeniblogi. Olen sanonut sen Päiville,
sanon sen nyt eikä tähän ole yksinkertasesti muuta lisättävää kuin että:
Toivoisin olevani kymmenen vuoden päästä yhtä motivoitunut ja yhtä rautaisessa
kunnossa kuin Päivi on. Piste.
Olen äärimmäisen otettu näistä perusteluista, joilla
blogitunnustus on minulle annettu. Kommenteista heijastuu takaisin juuri
blogini alkuperäinen ajatus. Minun tyyppinen treenipäiväkirja, jossa avaan omaa
treenielämääni koettaen pitää jonkin asteista itsesensuuria yllä ;). En edes koeta olla muuta kuin oma itseni vaikka ideoita ammennan muiden blogeista.
Mutta, tunnustuksen idea ja säännöt:
- Kiitä linkin kera bloggaajaa, joka antoi tunnustuksen.
- Anna tunnustus eteenpäin 5:lle lempiblogillesi ja kerro siitä heille kommentilla.
- Kopioi Post it -lappu ja liitä se blogiisi.
- Ole iloinen saamastasi tunnustuksesta, vaikka se onkin kerrottu vain Post it -lapulla ja toivo, että lempibloggaajasi jakavat sen eteenpäin.
Idea siirtyä pitämään blogia julkisesti sai kimmokkeen
Kaukomaran blogista. Ennen blogimaailmaa olen törmännyt Piian
triathlonkisoissa, maraton- ja avovesitapahtumissa. Hänen pirteä ja kannustava
olemuksensa kiinnittää huomiota.
Ensimmäinen tunnustus siis lähtee etuoikeutetusta Kaukomaran Pialle: Kaukomaran blogi huokuu hyvää oloa, tasapainoista elämää. Pian
blogia lukiessa ei voi muuta kuin innostuu liikunnasta. Kannustavien tekstien
lisäksi blogia piristävät tilannekuvat. Kamera taitaa olla aina Pian mukana.
Toinen tunnustus lähtee blogin pitäjälle, jonka valokuvat
inspiroivat itseni lisäämään visuaalisuutta omaan blogiin eli Liikuntapäiväkirjan Jaanalle. Liikuntapäiväkirja on visuaalinen, rehdistä
liikuntapäiväkirja kisaraportteineen. Varoituksen sana on kuitenkin paikallaan;
saattaa johtaa kolmeen riippuvuuteen - triathloniin, valokuvaukseen ja
ruokaan.
Triathlonin
viemää Hannelle lähtee kolmas blogitunnustus. En muista miten
Hannen sivuille päädyin eikä se ole mitenkään oleellista. Hanne kirjoittaa
elävästi käyttäen kivasti murretta. Blogissaan hän on ihanan vilpitön ja
rehellisesti valokuvien saattamani tuonut esille mm uintitekniikkaansa. Nuo
valokuvat saivat valmentajapuoleni heräämään vuosikymmenien takaa. Blogia
lukiessa tulen aina hyvällä päälle.
Seuraava tunnustus lähtee Kari across America by Bicycle Karille. Hän piti aikaisemmin blogia toisaalla, jossa
tutustuin Karin pyöräilytreeneihin ja seurasin valmistautumista Vätternrundaniin. Samaan
tapahtumaan, johon itse olin menossa. Tämän vuoden huhtikuun lopusta toukokuun
18.päivään asti seurasin Karin blogia päivittäin, tarkemmin: aamu ei alkanut
ilman Karin blogia, jossa hän kirjoitti kuulumisiaan blogin nimen viittaamasta
tapahtumasta. 27 päivässä Kari pyöräili Kaliforniasta Floridaan. Kova suoritus
kenelle tahansa, mutta vaikeuskerrointa lisätään titaanipolvilla. Ei yhdellä
operoidulla polvella vaan kahdella. Blogitunnustus tulee kuitenkin blogin
sisällöstä. Jokainen päivä on kuvattu elävästi käyttäen mielenkiintoisia
assosiaatioita. Elävä kirjoitustapa jätti koukkuunsa. Note to self: polvien mahdollinen leikkaus ei estä kovaakaan treeniä.
Viimeisen tunnustuksen haluaisin jakaa kaikkien loppujen
kanssa. Jos en pitäisi blogista, miksi seuraisin sitä. Mutta yksi on nostettava
vielä. Viides blogitunnustus lähtee - ei ainoastaan itse blogin vuoksi - vaan
myös uskomattoman positiivisen asenteen vuoksi. Mirjamin Reippaasti -blogia lukiessa on usein tullut mieleen, että asioilla
on todellakin aina vastakohtansa. Jos ei saa liikkua, ehtii tekemään monia
muita mielenkiintoisia asioita. Jos ei juuri nyt saa liikkua niin paljoa, että
voisi trikisassa itse uida, pyöräillä ja juosta, niin osallistutaan kisaan
joukkueena. Mirjamin blogissa välittyvät rauhallisuus, luonto, ihmisläheisyys
ja rohkeus tehdä asioita, joista itse pitää. Blogi saa usein itseni pysähtymään katselemaan, kuullostelemaan ja etsimään niitä pieniä arkipäivän ilon aiheita, jotka usein jäävät niin helposti huomaamatta.
Päivi: <3 <3
VastaaPoistaLämmin kiitos!
VastaaPoistaKiitos, Päivi!
VastaaPoistaTak tak. =)
VastaaPoista